Pystyn käyttämään vain eleitä.
En lainkaan sanoja, koska kieleni on pitkä ja litteä -
ja siten epäkelpo tuottamaan vaikeita monitavuisia äänteitä.
Ja siksi olen tässä nyt, -
odotan Dennyn palaavan kotiin -
alleni laskemassani lätäkössä.
Hei, Enz!
Enzo?
Kuulen huolen hänen äänessään.
Mitä on tapahtunut?
Voi, Enz.
Haistan päivän tuoksut.
Öljyn, bensiinin ja grillatun kanan.
Pystytkö nousemaan?
Olen tässä, kaveri.
No niin.
Jos vain voisin puhua, -
sanoisin, ettei pidä huolehtia.
Näin kerran Mongoliasta kertovan tv-dokumentin.
Siellä uskotaan, että kun koira on tullut elämänsä päähän, -
se syntyy uudelleen ihmisenä.
Olen tässä, kamu.
Voi toista.
Ymmärrän, että menetän muistoni ja kokemukseni.
Mutta minulla on suunnitelma.
Yritän painaa tiedon sieluuni, -
niin syvälle olevaisuuteni taskuun, -
että kun avaan silmäni ja katson uusia käsiäni, -
tiedän sen heti.
Hyvä Enzo.
Olen valmis.
Minä muistan.
Hän valitsi minut pentupesueesta.
Tassujen ja häntien sekamelskasta.
Hän poikkesi farmille palatessaan Yakiman moottoriradalta.
Tiesin jo silloin olevani erilainen kuin muut koirat.
Olin sielultani enemmän... ihminen.
Ehdottomasti tämä.
-Pentueen paras. -Niin hän sanoi kaikista.
Hetkinen. Ajattelimme pitää tuon.
Ja hän sanoi aina noin.
Paljonko?
Ja niin alkoi loppuelämäni.
ENZO - IHMISEN PARAS YSTÄVÄ
Tony! Denny tuli.
Hetkinen.
-En tiennyt, että aiot hankkia pennun. -En minäkään.
Näin tien varressa kyltin ja yllätin itseni.
Eikö niin, Enzo?
"Enzo?" Niin kuin Ferrari? Makeeta.
Et ole koskaan kotona.
Paras ystävämme yrittää pilata tämän hetken.
Otan sen mukaani. Onnenmaskotiksi.
Tuletko keikalle? Soitetaan The Scoffsin lämppärinä.
Ei onnistu. Pitää hoitaa pentua.
Se tuo heti onnea.
He tarvitsevat ekstrakuskia.
Jätän sinulle lipun portille.
Selvä, kaksi lippua.
Kuka se tyyppi olikaan?
Aivan.
Pidin uudesta kodistani.
Nurmikko puuttui, mutta tämä sai kelvata.
Enzo, ei! Soitan takaisin.
Ja... siihen.
Anna palaa.
Denny oli kumman kiinnostunut vessapuuhistani.
Anna mennä vain.
Niinpä tietysti.
No niin, kamu, -
aika mennä nukkumaan. Huomenna on kisapäivä.
Joten ole kiltti poika.
Unta palloon.
Selvä.
Hyvä on.
No niin.
Opin myöhemmin, että se on televisio.
Opin siitä aikanaan paljon ihmisten käyttäytymisestä.
Mutta sinä yönä se oli ikkuna uuteen maailmaan.
Tykkäätkö?
Tykkäänkö?
Rakastin sitä.
Oikea jalka kaasulle.
Höllää mutkaan.
Vielä parempaa oli, kun hän vei minut kisoihin.
Denny!
-Katso! -Pentu.
Dennyn asunto oli koti, -
mutta tänne minä oikeasti kuuluin.
Se oli jännempää kuin olisin voinut kuvitella.
-Mitä tuumaat, Enzo? -Se oli taivas maan päällä.
Kuka hän olikaan?
Denny Swift. Numero 96.
Tekee joskus rahapulassa opetushommia, mutta usko, -
hän on hiomaton timantti.
Radan paahde, huima vauhti ja varikkotiimin tarkkuus -
saivat minut haukkomaan henkeä.
Hän ajoi vuoden F3:ssa. Zip Simonen Audi-talli poimi hänet.
Sitten Zippy meni konkkaan ja pojalta meni auto alta.
Jos todella aiot perustaa oman tallin, ota hänet.
Hän ajaa kierroksen muita perässä.
Raskas kaasujalka ei ratkaise. Vaan tuntuma.
Denny vaihtoi ensimmäisenä alle sadekelin renkaat.
Tulehan suojaan.
Katso tätä.
En ole ikinä nähnyt parempaa sadekelin kuskia kuin Denny.
Sennasta sanottiin: "Sade ei haittaa tippaakaan."
Ja kun hän voitti, tiesin nähneeni todellista taitoa.
Eka kisa.
Mitä tuumasit? Tykkäsitkö?
Olisiko hetki aikaa?
Tässä on Sean Wright.
Hei. Denny Swift.
Hän myi teknofirmansa törkeään hintaan -
ja tahtoo törsätä kilpa-autoihin.
Olen lukenut sinusta.
Jäätävä voitto tänään.
Ajaisitko noin hänellekin?
Kokeillaan.
Eka vuosi meni sumussa.
Näytähän.
Täydellistä lapsuutta ei olekaan, mutta minun oli melko lähellä.
Denny ryhtyi Wrightin kuskiksi ja otti minut aina mukaan -
kuin nelijalkaisen varikkomiehen.
Enz, kaikki hyvin?
Paremmin kuin hyvin.
Aja! Selvä!
Oli se kohtalo tai onnea, me kaksi kuuluimme yhteen.
Denny sanoi, -
että huippukuskit keskittyvät vain hetkeen.
Eivät murehdi menneitä, eivät mieti tulevaa.
Näytä niille!
Mietiskellä ehtii myöhemminkin.
Siksi kuskit tallentavat jokaisen liikkeensä autokameroillaan.
Pitää kääntää aiemmin. Saa paremman ajolinjan.
Opin häneltä paljon tasapainosta, ennakoinnista, kärsivällisyydestä.
Auto menee sinne, minne katse.
Kuvittelin, miten jonain päivänä minäkin voisin ajaa kilpaa.
Onnea upeasta voitosta. Kisa ei ollut helppo.
Olen riskinottaja.
Voitto oli sinun ansiotasi. Hän ei edes mainitse sinua.
Olet liian hyvä hänelle, Denny. Hanki omia sponsoreita.
Kenties.
-Olen kuskeilleni johtaja... -Vaihda tuo pelle baseballiin.
Denny toisti usein vanhaa sanontaa:
"Kisaa ei voiteta ekassa mutkassa, -
mutta moni on hävinnyt siinä."
Sinä ja minä, Enz, ainiaan.
...ja kiihdyttää sitten.
Kilpa-ajo oli meille kaikki kaikessa.
Oli vain ajan kysymys, -
milloin Denny täyttäisi unelmansa F1:ssä Euroopassa.
Tule!
Silloin koko maailma näkisi hänet kuin minä.
Fanit ihailisivat häntä.
Hänen voittonsa olisivat legendaarisia.
Hänen nimensä kirjoitettaisiin autourheilusankarien rinnalle.
Nyt hän oli minun oma mestarini.
Ja sitten se nainen ilmaantui.
-Hyvä juttu. -Niin.
Hei.
Enzo, tässä on Eve.
Hei, Enzo. Mitä kuuluu?
Ensivaikutelma Evestä oli yhtä mutkikas kuin hänen tuoksunsa.
En ole koiraihminen.
Sekoitus vihanneksia, sampoota ja feromoneja.
Se onkin enemmän henkilö.
Denny piti hänen trimmauksestaan.
Varmaan kävi kylvyssäkin joka päivä.
Tuijottaako se aina ihmisiä noin?
Jos se pitää heistä.
Oletko kokki?
En, opetan englantia, ja eräs thai-oppilaani -
valmisti herkullista currya. Sinun pitää mennä.
-Mikä siihen meni? -Oli kiva tavata.
Tule! Hei, Eve?
Kaverini soittavat bändissä.
Heillä on tänään keikka Nemossa.
Jos sinulla ei ole mitään...
-"Head Injury". -Seattlen kolmanneksi suosituin...
-"Soundgarden-tribuuttibändi." -Omasta mielestään.
-Kuulostaa kivalta. -Kuulostaako?
Niin! Tehdään siitä kivaa.
-Nähdään silloin. -Hyvä on.
Moi.
Tule.
Bändinne rokkasi.
Mike kilaroi, kun skipattiin säkeistö Spoonmanista.
Ai mekö?
Tällaista se oli koko lukion.
Mikä oli lempibiisisi?
Toiseksi viimeinen.
-Ja 12 minuutin kitarasoolo? -Se oli paras!
Denny, ota tyttö vaimoksesi.
-Otatko toisen? -Ei kiitti. Saisinko vettä?
-Toki. Mike? -Jep.
-Te siis tapasitte juuri. -Niin.
-Ja? -Hemmo.
Hän on tosi mukava.
Kun hän ajaa kilpaa, sitten rakastut.
Hemmo!
Mitä?
Milloin näen sinun ajavan kilpaa?
Niin kuin Denny nyt lankeaisi tuohon.
Eve ei tiennyt mitään autokisoista, mutta Denny ei välittänyt.
Odotin hänen katselevan pian perävalojamme, -
mutta keväällä oli selvää, ettei Eve lähtisi mihinkään.
Olin kateellinen Even saamasta huomiosta, -
peukaloista ja pyöreästä pepusta.
Kyllä, tavallisella autollaan.
Mitä hän tietää englannin opettamisesta?
Tarkoitan juuri sitä.
Myös tv-ohjelmamaussa oli parantamisen varaa.
Lopeta jo.
Denny halusi olla hänelle mieliksi.
Ja sai palkinnoksi paljon silityksiä ja nuolemista.
-Miten tunti meni? -Hyvin.
Kadehdinko hänen lumoavaa hymyään? Vaivatonta nauruaan?
Kenties kadehdin.
Sillä hän oli ihminen, toisin kuin minä.
Laitan aamiaista.
-Oikeasti? -Kyllä.
Kiitos.
Hei, Enzo.
Ethän pahastu, jos minäkin rakastan häntä?
Ihan kuin minulta olisi kysytty.
Heidät vihittiin upeassa palatsissa, jolla oli oma meri.
Luulin, että sellaisia oli vain televisiossa.
Yritin parhaani mukaan olla avuksi.
Käyttäydyin hyvin, en koskenut tarjottimilla oleviin herkkuihin -
ja tein tarpeeni kauimmaiseen kukkapenkkiin.
Talon omistivat Even vanhemmat, Trish ja Maxwell, -
joita luulin ensin kaksosiksi.
Saisinko sormukset?
Oikealla hetkellä tein, mitä piti, Dennyn vuoksi.
-Hyvä poika. -Tule tänne, Enz.
Hyvä poika.
Tämä sormus olkoon merkkinä liitostamme.
Eve?
Tämä sormus olkoon merkkinä liitostamme.
Ja niin meistä tuli perhe, -
jossa innostuksen aste vaihteli.
Miksei hän ajanut partaansa?
-Maxwell. -Mitä?
-Kunhan sanoin. -Älä viitsi.
Sinusta kukaan ei ole kyllin hyvä Evelle.
Pidän Dennystä. Mutta rakastan tytärtäni.
Mies ajaa kilpaa ammatikseen.
Eikö pidä olla vähän huolissaan?
Ei, jos Evekään ei ole.
Ihmiset puhuvat minun kuulteni lähes mitä vain, -
koska olen vain tyhmä koira.
Soitin Andy Neubergerille.
Kun kuski on ajanut niin kauan kuin Denny, -
jos hän olisi menestyäkseen -
se olisi jo tapahtunut.
Even mukaan hän on pärjännyt hyvin.
Arvasin, että olette täällä. Aika leikata kakku.
Isä otti itselleen lasillisen.
Häiden jälkeen tuli muutto.
Olin siitä kahta mieltä.
Nyt oli tilaa temmeltää.
Mutta vanha asunto oli meidän, Dennyn ja minun.
Yritin kertoa tunteistani.
-Mikä se oli? -Enzo on innoissaan.
Mutta eleeni tulkittiin väärin.
Lisäksi Eveä ympäröi mystinen uusi aura, -
joka jotenkin vei vähätkin kaunani häntä kohtaan.
+ raskaana
Pärjään aina Watkins Glenissä.
-Eikö se ole New Yorkissa? -On.
Ota pari päivää vapaata. Mennään sinne etuajassa.
Olen raskaana.
Että mitä?
Pelästyitkö?
En. Entä itse?
Vähäsen.
Tiesitkö sinä tästä?
En ole ikinä oikein ymmärtänyt rahaa -
enkä sitä, miksi ihmiset aina tarvitsevat sitä.
Mutta rahasta tuli Dennylle yhä tärkeämpää.
Hän treenasi ennätyskovaa.
Otti lisää opetustyötä, osallistui joka kisaan.
Sinua tulee ikävä.
Joten vietin yhä enemmän aikaa Even seurassa.
Tule, Enz.
En edelleenkään ollut yhtä hulluna häneen kuin Denny.
Kiitos, kamu.
Mutta välillemme kehittyi oma suhde.
Tosi kiva.
Joskus tuli mieleen jopa oma emoni, -
kun hän huokaisi ja asettui makuulle.
On varmasti hienoa kyetä kantamaan elävää olentoa sisällään.
Paitsi lapamatoa niin kuin minä.
Tahdotko kokeilla?
Hyvä poika.
Tunsitko tuon potkun?
Muruseni, tule tänne.
Ei hätää. Tule tänne.
Hyvä.
En osannut kuvitella, mitä tapahtui Even taikapussissa, -
missä kasattiin vauvaa.
Toivoin vain, että se näyttäisi minulta.
Enzo, hidasta, se on ainoa lahjasi.
-Kotoisa. -Ihana.
Näyttää ihan samalta kuin se, jonka sait viimeksi...
Tykkäätkö?
Ostin Pike Placesta. Käsin tehty.
-Se on... -Pinkin lempisävysi.
Niin on.
Kaikki hyvin?
On. Katson vain peilistä.
Voidaanko puhua siitä kätilöjutusta?
-Onhan tämä puhuttu. -Niinpä.
Mutta minä synnyin sairaalassa, samoin sinä.
Tahdon synnyttää kotona.
Tanya synnytti kotona kaksoset.
Nämä kaksi kätilöä olivat mahtavia.
Hyvä on.
Hei, äiti. Hyvää jou...
Selvä.
Joku jostain... Penskeltä?
Joulupäivänäkö?
Melkoinen myssy.
Koirat eivät kuulemma näe värejä.
Ilmeisesti ei näe Dennykään.
Selvä, jään kuulolle.
Hei.
-Mitä nyt? -Judd Murphy Penske-tallista.
Heiltä puuttuu kuski. Pääsisin Daytonan 24 tunnin ajoon.
Eikö se ole hyvä?
Se on loistavaa. Daytona!
Tätä tilaisuutta olen odottanut. Se voi muuttaa kaiken.
Ihan loistava juttu!
Tammikuun viimeisenä viikonloppuna.
-Laskettu aika on vasta 15.2. -Menee tosi lähelle.
Mitä jos tulisit mukaan?
Ei tarvitse lentää.
En aja Floridaan asti.
Mutta sinun pitää mennä.
Asia on selvä. Tämä on tilaisuutesi.
Jos pärjäät hyvin, ovet aukenevat.
Etkö ole huolissasi ajankohdasta?
Milloin olen muka ollut etuajassa missään?
En tiennyt, että ihmisestä lähtee sellaisia ääniä.
Denny oli samaan aikaan 24 h kisassa Daytonassa.
Denny Swift numerolla 22 on nostanut -
-tiimin upeasti 10. sijalta. -Hyvin menee, Eve.
Pian 17. tunti käsillä ja vettä sataa rankasti.
-Voitteko soittaa Dennylle? -Ponnista vain.
Swift on jo aivan numeron 17 imussa.
Kerran vielä.
Denny Swift nousee johtoon taidokkaalla liikkeellä.
Hei, tyttökulta.
Olet niin lämmin.
Saatte olla hetken kahden.
-Kiitos. -Ei kestä.
Hus, hauva!
Se voi jäädä.
Enzo.
Tuoksu oli... aivan uusi.
Tule tänne, poikaseni.
En ollut nähnyt mitään niin kaunista.
Zoë...
...tässä on Enzo.
Samaa perhettä.
Se suojelee sinua aina.
-Onko kaikki hyvin? -Hän voi oikein hyvin.
Tyttö on odottanut isiä.
Minun olisi pitänyt olla täällä.
-Hän on päivän vanha. -Tiedän, mutta silti...
Olet nyt täällä.
Tämän takia me tapasimme.
Tehdäksemme tämän täydellisyyden.
En edelleenkään ymmärrä.
Hävisimme. Pikku juttu.
Johdimme kierroksella ennen viimeistä osuutta.
Sanoin, että voin ajaa loppuun asti, -
mutta sponsorit painostivat vaihtamaan -
nuoren ihmepojan Kaliforniasta, joka oli ollut otsikoissa.
Kymmenen minuutin päästä poika romutti auton seinään.
Mutta sinä ajoit hyvin.
Se ei paljon paina, jos tiimi ei tule maaliin.
Ei väliä.
Oikeasti. Tulee uusia kisoja.
-Niin. -Niin.
Voi, Zoë. Katso nyt.
Missä hän on? En malta enää!
Harvoin käyneet kaksoset tulivat nyt alvariinsa -
täyttämään taloa kaikella rojulla.
Denny ei ollut välittävinään, mutta seepra sai hermoni pintaan.
Onpa nätit silmät. Hei, tyttökulta.
Pitää vaihtaa vaippa. -Minä vaihdan.
Mummi ottaa sinut.
Denny!
-Se edistyy hyvin. -Kiitos.
Katselin muuten kisaasi.
Miten se kolaroinut poika voi?
Puhuimme tästä jo aiemmin.
Sinulla on nyt tytär.
Jos vaikkapa loukkaannut vakavasti, -
tai Herra paratkoon kuolet...
-En kuole. -Et voi luvata.
Voinpas.
Lupaan pitää aina huolen Evestä ja Zoësta.
Ja vannon, että asetan turvallisuuteni etusijalle, -
vaikka se sitten tarkoittaisi tappiota joka kisassa.
Hei, kulta. Olet rakas.
Meidän pikku Zoëlla oli uskomaton voima.
Sitä voimaa hän käytti myös minuun -
yhtä vaivatta kuin Maa saa Kuun kiertämään itseään.
Olin keskeinen osa hänen viihdytystään, -
juoksin pallojen perään ja noudin niitä.
Tein sen kerta toisensa jälkeen kuin nelijalkainen klovni.
Juokse!
Onko synttärisankari valmis?
Hänen maailmassaan unohdin viikkojen ja kuukausien kulun.
Valmiit, paikoillanne...
nyt!
Kun hän sanoi kavereilleen, että olen hänen isoveljensä, -
sydämeni oli pakahtua ylpeydestä.
Kuuma peruna!
Haisuhousu lähestyy.
Lähestyy lujaa!
Hyvä poika.
Kaikkien pitää odottaa välipalaansa.
Jopa seeprojen. Eikö, opettaja?
-Isi! -Hei!
Harmi, etten päässyt tanssiesitykseesi. Äiti kertoi.
Voititko?
En tällä kertaa.
Auttoiko?
Et arvaakaan.
Kiitti, kun pidät huolta tytöistämme.
Mikäs tämä on?
Kakkosluokan tunti.
Olen aina kilparadalla tai lentämässä jonnekin.
Minusta tuntuu ihan samalta.
Kyllä se siitä.
Kaikki hyvin?
Päätä särkee. Arvostelin kokeita yöhön.
Tässä ei pitänyt mennä näin kauan.
Olen aina unelmoinut formuloista, mutta tuntuu, -
että poljen paikallani.
Hei, -
kisaa ei voiteta ekassa mutkassa.
Niin.
Rakastathan yhä ajamista?
Tietysti.
Ehkä se ei vain riitä.
En tiedä.
Apex tarjosi paikkaa Laguna Secan kisassa ensi viikonloppuna.
Sanoin, että tarvitsen harkinta-aikaa.
Olet vain väsynyt.
Niin.
Mietin koko yön Dennyn puheita.
Lopettaisi ajamisen?
Hän oli kilpa-ajaja siinä kuin minä olin koira.
Se oli hänen luontonsa. Kohtalonsa.
Mongolialaisen kansantarun mukaan koirat näkevät henkimaailmaan...
Muru, ruoka-aika!
-Odotan isiä. -Isi on opettamassa.
Viisi minuuttia.
Hyvä on. Enzo, syömään!
Kiva!
Se tuoksu lopetti Dennystä huolehtimisen kuin seinään.
Even korvista ja sieraimista tuli jonkinlainen mädän haju.
Kuin lahoava puu.
Jos kieleni pelaisi, olisin voinut varoittaa.
Älä sinäkin ala kenkkuilla.
Mutta saatoin vain katsella tuntien tyhjyyttä, -
kun en voisi auttaa häntä mitenkään.
Seepran ontto tuijotus vain pahensi tilannetta.
Eve oli käskenyt minun suojella Zoëta.
Kukaan ei ollut käskenyt suojella Eveä.
Hys, herätät Zoën.
Tule.
Miksi katsot autokameraani?
Miksi ajat mutkat paljon lujempaa kuin muut?
Tuota, -
muut pelkäävät sadekeliä, koska se on arvaamaton.
He joutuvat reagoimaan.
Jos he reagoivat vauhdissa, -
he ovat myöhässä. Joten sietääkin pelätä sitä.
Minua pelottaa jo katsella.
Mutta jos komentaa autoa, ei tarvitse arvailla.
Vaan hallitsee tapahtumia.
-Eli luistatat autoa ennen liirtoa? -Niin.
Juuri niin.
Kun olen kilpurissa, olen oman kohtaloni luoja.
"Asennoituminen toteuttaa itseään."
Määrittele olosuhteet, niin sade on vain sadetta.
Aamulla soitat Apexin porukoille -
ja sanot, että Laguna Secassa nähdään.
Et saa luovuttaa koskaan.
Et meidän takiamme. Et kenenkään.
Lupaa minulle.
Minä lupaan.
Silloin ymmärsin lopulta, miksi Denny rakasti Eveä -
ja miksi itse olin niin kauan pelännyt rakastaa häntä.
Hän oli arvaamaton olosuhteeni.
Minun sateeni.
Laguna Secan radalla Kaliforniassa on kaunis päivä.
Mukana on 43 GT-autoa ja kova kuljettajakaarti.
Äiti?
Pakkaa laukkusi.
Lähdetään mummille ja vaarille, kunnes isi palaa.
Oletko kipeä?
Minun pitää vain levätä.
Ole kiltti.
Tule.
Kaikki tapahtui niin nopeasti.
He häipyivät viidessä minuutissa.
Mutta minä en. Olin yhä siellä.
Denny sanoi aina, että paniikki on kuskin pahin vihollinen.
En siis panikoinut. En ylireagoinut enkä jäätynyt, -
vaikka tiesin, ettei Denny palaisi ainakaan kahteen päivään.
Mutta olen koira.
Koiralle ei ehkä luotu peukaloita, -
mutta saimme kyvyn selviytyä pitkään ilman ruokaa.
Vaikka peukalo olisi ollut kätevä -
esimerkiksi oven avaamiseen, -
toiseksi paras ominaisuus oli selviytyminen ilman ruokaa.
Mitä pitempään eristykseni jatkui, sitä levottomampi olin.
Mitä jos Denny ei palaisi koskaan?
Juomavettä oli rajallisesti, -
joten en tiennyt, kuinka pitkäksi aikaa sen pitäisi riittää.
Zoën pudottamat murot pitivät minut voimissani.
Oli nöyryyttävää tehdä tarpeensa matolle -
vankeuden loppua odotellessa.
Noin 40 tunnin eristyksen jälkeen aloin kai kokea harhoja.
Jogurttitahraa nuollessani kuulin ääntä.
Se oli se seepra.
Katselin sen otuksen brutaalia burleskiesitystä -
epävarmana siitä, missä raja menisi.
Poistuin toivoen, että olin kuvitellut kaiken -
alhaisen verensokerin aiheuttamassa näyssä.
Jotenkin tiesin, että se oli totta ja jotain kamalaa oli tapahtunut.
Onko ketään kotona?
Enz, hei.
Mitä sinä teet? Tule tänne.
Enzo, tule tänne.
Tänne, kaveri.
Mitä on tapahtunut?
Missä kaikki ovat?
Eve?
Ovatko Eve ja Zoë yhä siellä?
Voinko puhua hänelle?
Olen kotona. Enzo on täällä.
Hetkinen, Eve...
Onko se ollut täällä koko ajan?
Etkö ottanut sitä mukaasi?
Minun täytyy hoitaa se nyt kuntoon.
Teitkö tarpeesi vain matolle?
Tules tänne.
Ole hyvä.
-Isi, oli ikävä! -Niin minullakin sinua.
-Voinko moikata eläimiäni? -Mene ylös vain.
Yritän ymmärtää.
Olin niin kipeä, etten ajatellut.
Lääkäri epäili virusta.
Hei, kaveri.
Enz, anteeksi. Olen tosi pahoillani.
Zoë?
Eläimilleni on tapahtunut jotain!
Kamala sotku. Miksi se on tehnyt näin?
Älä itke. Etsin sen.
Tules tänne.
Tänne nyt! Tuhma koira!
Katso, mitä olet tehnyt!
Näetkö? Miksi teit noin?
Tuhma koira!
-Typerä koira! -Denny, lopeta!
Mitä sinä teet?
Oli vain yksi selitys:
seepra oli koonnut itsensä ja käynyt muiden kimppuun, kun poistuin.
Olisi pitänyt tuhota demoni vielä, kun pystyin.
Olisi pitänyt syödä se, vaikka olisi henki mennyt.
Anteeksi, Enz.
Lupaan, etten huuda enää ikinä.
Olet sitkeä, vanha koira.
Tule.
Satuin muuten voittamaan.
Oman luokkasiko?
Koko kisan.
Ja sain vakipaikan Apexilla.
Hyvä luoja, Denny!
Minut halutaan heti Sonomaan treenaamaan tiimin kanssa.
Olen ylpeä sinusta.
Mitä jos lähdetään kaikki? Ainakin kesäksi?
Mennään kisoihin yhdessä.
Auto menee sinne, minne katse.
Se, joka vilkuilee seinää, tulee ajaneeksi seinään.
Se, joka katsoo rataa, vaikka rengas irtoaa, -
pitää autonsa ja kohtalonsa hallinnassa.
Tajusin, että niin Denny oli tehnyt.
Tuottanut voiton, kun sitä tarvittiin.
Avaimet.
Selvä. Soitan illalla.
Hei, tyttö, tarvitsen sen.
Katsotaas.
Kiitos. Kiitos.
-Pidä hauskaa. -Hei.
Hei, isi!
-Hei, äiti. -Miten voit?
Paljon paremmin.
Lenkitän Enzon, kun Zoë on koulussa.
Minun on kohennettava kuntoa.
Kulta, olet aivan hauras.
Lähtikö Denny taas reissuun?
Älä sinäkin aloita. Isä paasaa tarpeeksi.
-Kysyin vain. -Tiedän.
Pitää lopettaa. Soitan taas. Olet rakas.
-Samoin. -Hei.
Ei hätää.
Olen kunnossa.
Joskus olisi suorastaan raivostuttava tarve puhua.
Siinä on puhelinnumero.
Joskus vihaan olla, mitä olen.
Hei, tulehan.
Tule tänne.
Hän tulee kuntoon.
-Kiitoksia, Mike. -Ei kestä.
He eivät aio ottaa edes koepalaa, -
vaan leikkaavat pois, oli pahanlaatuinen tai ei.
Soitanko Apexille puolestasi?
Soitin jo.
Sanoin olevani pois loppukauden, ehkä pitempäänkin.
Minua tarvitaan täällä.
Enzo, menet Mike-sedälle hoitoon. Mitäs siitä sanot?
Ole kiltisti.
Nähdään parin päivän päästä.
Olisin halunnut jäädä Dennyn luokse.
Mutta koirat eivät pääse sairaalaan -
kuulemaan diagnoosia tai keskustelemaan vaihtoehdoista.
Olin lähes kymmenvuotias, -
mutta kukaan ei uskoutunut minulle -
eikä odottanut muuta, kuin että en hauku ja pysyn sisäsiistinä.
Seepra tanssi jossain.
Harkitsin pakoa.
Jättäisin kaiken ja eläisin esi-isieni kanssa -
Mongolian ylängöillä.
Olisin voinut tehdä sen, jos en uskoisi -
Dennyn kykyyn korjata kaikki.
Leikkaus on ohi.
Nyt odotetaan, miten se tehoaa.
Hei, kaveri.
Vaihderatas pettää. Kytkin luistaa.
Jarrut ylikuumenevat.
Kuskiparka törmää.
Keskivertoajaja lopettaa.
Mutta huippukuski paahtaa ongelman läpi.
Kuule.
Minun pitää opettaa huomenna.
Mene koulun jälkeen Carolinelle, niin haen sinut kuudelta.
Selvä.
Isi?
Niin.
Milloin äiti palaa kotiin?
En tiedä.
Toivon mukaan pian.
Huippukuski jatkaa ajamista.
Hyvää yötä, isi.
-Rakastan sinua. -Niin minäkin sinua.
Mitä nyt? Pidät grillijuustosta.
Se on kylmää lounasaikaan.
Anna isälle armoa. Opettelen vasta.
Onko sinunkin vaimosi töissä?
Äiti on sairaalassa. Aivot tulivat kipeäksi.
Haen sinut koulun jälkeen.
Minulla on tiistaisin pitkä päivä.
Eli monelta koulu loppuu?
Kysy äidiltä. Hän tietää.
-Hei, muru. -Hei.
Hei, äiti.
Päivät venyivät viikoiksi. Eve ei palannut vieläkään.
Tulet kuntoon.
Kaikki järjestyy.
Käy hetkeksi istumaan.
Dennyn läheiset tekivät erikoisjärjestelyjä.
Mike hommasi hänelle töitä korjaamolta -
ja hoiti minua, kun oli tarvis.
Dennyn piti osata yhtä ja toista.
-Sattuu! -Hyvä on.
Olen pahoillani.
Zoë vietti kuumat kesäpäivät leirillä järven rannalla...
Hei, muru.
...ja oli välillä kaksosten luona.
Hei!
Tulehan.
Denny oli Even seurana sairaalassa myöhään yöhön.
Kotona hän oli hyvin hiljainen.
Minun täytyi pitää huolta hänestä.
Syksyllä toimimme jo kuin kokenut varikkotiimi.
Ennakoimme, sopeuduimme, petrasimme.
Tässä evääsi, muru.
-Kiitti, isi. -Nähdään.
Hei, Enzo.
Hei.
Mitäs sanot?
Tästä pidät. Valmiina?
Hei, Zoë!
Syömään!
Benjamin kiertää ulkoa, Wilson ja Neal kilkkaavat.
-Punaisen auton vika! -Kyllä ja ei.
Omaa sijoitusta pitää puolustaa.
Niin punainen auto teki.
Jossain kohtaa joka kisaa -
pitää ottaa riski, jos aikoo voittaa.
"Iisit kädet vauhdissa, vauhtikädet iisissä."
Äitisi tekee minusta selvää.
Sinä yönä Denny sai puhelun.
Eve saisi vihdoin palata kotiin, -
mutta ei meidän luoksemme.
Miksei äiti voi asua meillä?
Pian voi.
Mutta koska isovanhemmat ovat koko ajan kotona, -
on parempi aloittaa sieltä.
Toistaiseksi.
Äiti tuli!
-Zoë! -Ei haittaa.
Kultaseni. Olen odottanut tätä.
Niin minäkin.
Se on sama Eve.
"Satoi lunta oravan päälle, satoi lunta majavan päälle -
ja satoi lunta kaikkien päälle."
"Sitten hän sanoi: 'Katso, ihan kuin ajattelimme'."
"Ja Boggan käski: 'Toivooo'."
"Charles kirjoitti toiveen paperilapulle."
En ymmärrä. Pyydät mitä?
Mielestämme Zoën pitäisi asua täällä. Ainakin kunnes...
Kunnes mitä? Oletammeko, että Eve ei selviydy tästä?
Rukoilemme parasta. Mutta kuulit lääkärin sanat.
Zoëlla voi olla viimeiset hetket äitinsä kanssa.
Voin viedä hänet kouluun. Tai sinä.
Ihan miten haluat.
Sinäkin voit asua täällä. Emme uskoneet, että sinä...
Sinä päätät.
Juttelen Even kanssa.
Tule.
He tahtovat vain auttaa meitä.
Tiedän.
Tärkeintä on, mitä sinä haluat.
Tahdon vanhan elämäni takaisin.
Onko isä ollut suopeampi sinulle? Hän lupasi olla.
Ihan okei. Meillä on hyvät välit.
Keskity sinä vain itseesi.
Hyvällä tuurilla saan voimia takaisin parissa viikossa -
ja voimme palata kotiin.
Eikö niin?
Niin.
Tahdon, että alat taas ajaa.
Olet ollut poissa liian kauan.
Katsotaan nyt.
En halua olla lopettamisesi syy.
Lupasit, ettet anna periksi.
En annakaan.
En anna.
Nuku nyt, -
jooko?
Rakastan sinua.
Rakastan sinua kamalasti.
On varmaan vaikeaa olla ihminen.
Itse en pystyisi tuollaiseen vuorovaikutukseen, -
mutta sitä minulta vaaditaan, jos aion tulla ihmiseksi.
Pidä huolta tytöistämme, Enzo.
Valvoin koko yön ja monta yötä sen perään.
Demoni oli tulossa Even kimppuun.
Mutta ensin sen pitäisi tehdä selvää minusta.
Lopetin vartiovuoroni vasta, kun muut vapauttivat minut.
Laiska koira.
Välillä Denny piti vahtia kanssani.
Mutta hän ei voinut levätä aamulla.
Piti olla vahva Zoën vuoksi.
Köydenveto. Entäs tämä?
Köydenveto.
Kumman se valitsee?
Nyt lähtee! Se meni tuonne!
Enz, tänne.
Hyvä poika.
-Muistatko? -Muistan.
Hän jaksoi aina vain.
-Hei, tennismaila. -Kiva!
Vaari varasi sinulle keskiviikkoisin tennistunteja. Eikö ole mukavaa?
Keskiviikko ei sovi minulle. Olen koko päivän korjaamolla.
Me voimme viedä Zoën.
-Joo! -Aivan.
Hän antoi Even vanhempien paapoa tyttöä.
Hän ymmärsi, että niin he työnsivät mielestään sen, -
mitä heidän tyttärelleen oli tapahtumassa.
Tehtävä oli tietysti mahdoton.
Palasin. Missä te olette?
-Hei. -Ylläri!
Mikä ylläri?
-Tule. -Päätimme järjestää juhlat.
Että juhlat? Taidan olla alipukeutunut.
Näytät uskomattoman komealta.
Jaksatko varmasti?
Tahdon palata kotiin.
Tahdon sinut kotiin.
Et arvaakaan kuinka paljon.
Näetkö sinä?
Näetkö?
En pelkää sitä enää.
Koska tiedän, ettei se ole loppu.
Mutta senhän sinä tiesitkin.
Tiedät kaiken.
En ihan kaikkea.
Mutta tämän minä tiedän:
Even sielu vapautui viime henkäyksellä.
Näin sen lähtevän.
Vapaana jatkamaan matkaa muualle.
Nätti.
Se on pikkulasten leikki. Minun pitää olla nyt aikuinen.
Trish laittoi Zoëlle syötävää.
Kiitos.
Kaikki ne ihmiset.
Hänen vanhat ystävänsä.
Hänen oppilaansa.
Kaikki rakastivat häntä.
Luulin olevani valmis. Tiesin sen tulevan, mutta...
...en ollut valmis.
En alkuunkaan.
Totta puhuen se -
meitä huolestuttaakin.
Et ole valmistautunut mitenkään. Sinulla ei ole suunnitelmaa.
Suunnitelmaa? En...
Zoë syö kananmunaa ja paahtoleipää.
Aloitimme jo.
Luulin...
Aloitimme mitä?
Voisitteko kertoa, mistä tässä on kysymys?
Me olemme puhuneet, -
että kenties paras ratkaisu meille kaikille olisi, -
että Zoë jäisi luoksemme asumaan.
-Mitä? -Hän tarvitsee nyt vakautta.
Sinä et pysty tarjoamaan sitä.
-Et jos jatkat ajamista. -Aiotko jatkaa?
Tietysti.
En heti, mutta...
Kuka sitten huolehtii Zoësta?
Minä.
-Kuten Evestä? -Maxwell!
Mitä tuo nyt tarkoitti?
Kukaan ei nyt jaksa kiistellä tästä.
Jos olisit ollut kotona, olisit huomannut jotain.
-Se olisi havaittu ajoissa. -Ei ole totta!
Hän on tolaltaan.
Luuletko, etten ole kysynyt sitä lääkäreiltä tuhat kertaa?
Kukaan ei olisi voinut tehdä mitään. Ei ole kyse siitä.
Zoë tulee kotiin kanssani. Piste!
Ajattelemme vain Zoën parasta.
Zoën paras on, että hän on isänsä luona.
Jos haluatte nähdä häntä jatkossakin, -
peräännytte asiassa heti paikalla!
Mitä minä sanoin?
Olisit silti hänen elämässään niin paljon kuin tahdot.
Meillä on mahdollisuus pitää hänestä huolta Even tahdon mukaan.
Voit jatkaa kilpailua täyspäiväisesti.
En halua kuunnella tätä enää.
Et jätä meille vaihtoehtoa.
Maxwell, lupasit, ettet tekisi sitä.
Ei voi olla totta!
Hautasin juuri vaimoni, ja sinä riitautat huoltajuuteni?
Denny, olen pahoillani. Emme ajatelleet tätä...
Syöty.
Mene pakkaamaan. Me palaamme kotiin.
Kaikki on hyvin.
Isillä on asioita, joten jäät tänne.
Zoë, hae tavarasi. Me lähdemme.
Kuka luulet olevasi?
Et pysty tähän yksin ja tiedät sen.
Entä kun katoat taas kisoihin päiväkausiksi?
Lennät joka viikonloppu.
Et nähnyt edes tytön syntymää!
Et vie häntä.
Hyvä luoja...
-Kävikö... -Ei hätää.
Sanoin, että ei hätää.
Denny, anna hänen jäädä.
Toistaiseksi. Juristit laativat kompromissin.
Zoë!
-Haemme nuket myöhemmin. -Hyvä on.
Mene autoon, muru.
Erehdyt pahan kerran!
Enzo, sisään.
Ei nyt, Enzo.
Mitä? Hyvä on.
En tiennyt, mitä tv:stä tuli. Vain että ajatukset piti saada muualle.
Eve teki samoin, kun Denny oli masentunut.
Senkin hupsu koira.
Sieltä tuli 1989 Luxemburgin GP, -
jonka voitti irlantilainen Kevin Finnerty York -
ajettuaan 20 viime kierrosta vain kahdella vaihteella.
Todellinen mestari saavuttaa asioita, jotka ovat taviksille mahdottomia.
Denny tarvitsi muistutuksen siitä.
Kiitos, kun vastasit vapaaltasi. Olet ainoa lakimies, jonka tunnen.
Ja sinä ainoa mekaanikko, johon luotan.
Rauhoitu, Denny.
Kertomasi perusteella tämä on selvä juttu.
Missä tyttäresi on?
Koulussa. Olisiko pitänyt pitää kotona?
Ei. Täytät hänen tarpeensa.
Sinun yritetään osoittaa olevan sopimaton vanhemmaksi, -
koska ammattisi on vaarallinen.
Tuulesta temmattu juttu.
Ihme, että vaivautuivat edes haastamaan sinua.
Vaadin pikakäsittelyä, ja se on siinä.
-Onko varma? -Asumme Washingtonin osavaltiossa.
Lapsi tuomitaan aina biologiselle vanhemmalle.
Epäilemättä.
-Iltapäivää, konstaapelit. -Oletko Dennis Swift?
Katson, onko hän takahuoneessa.
Olen Denny Swift.
Tule pois tiskin takaa.
Hyvä on.
Sinusta on pidätysmääräys.
Onko tämä vitsi?
Kädet tiskille ja jalat levälleen.
Selvä.
Ei hätää, kamu.
-Kauanko tämä vie? -Sinulla on oikeus pysyä vaiti...
Tyttäreni pitää hakea koulusta.
-Minä voin hakea. -Soita Mark Finnille. Hän osaa toimia.
-Ymmärrätkö oikeutesi? -Kyllä.
Soita Mark Finnille.
-Paikka. -Mistä pidätätte hänet?
Vain kerran olen tuntenut samaa avuttomuutta.
Kun Eve lyyhistyi metsässä.
Aamukahvi huomenna 8.30.
-Käydään asiat läpi. -Selvä.
-Yritimme hakea Zoën koulusta... -Mutta isovanhemmat ehtivät ensin.
Tämä oli suunniteltua. Tule.
Kiitti, Mike.
Lievä pahoinpitely -
tuskin vie sinua telkien taa.
Mutta me tiedämme, mistä tässä on kyse.
Jos saat tuomion, huoltajuus todennäköisesti menee.
Rikossyytteiden vuoksi -
tuomari määräsi tilapäisen lähestymiskiellon.
Et voi tavata Zoëta 90 vuorokauteen.
Ei.
-En voi... -Pakko.
Even vanhemmat hakevat jo oikeuksiesi eväämistä.
Hullua. Hän kävi käsiksi.
Oliko todistajia?
Trish, mutta hän oli selin.
Voin jutella hänelle.
Älä puhu kummallekaan.
Muuten vaarannat jutun.
Poissaolosi selitetään Zoëlle niin, -
että olet muka ajamassa kilpaa Euroopassa.
Onnistuin neuvottelemaan luvan kirjeenvaihtoon.
90 päivää!
Sietämättömän epäoikeudenmukaista.
Ensin Denny menetti Even, nyt riistettiin vielä Zoë.
Dennyn viikot matelivat.
Vaikka toivon olevani ihminen, -
koiruudessa on yksi puoli, jota jään kaipaamaan.
Rakastan sinua, isi Voita vuokseni!
Mitä tuumaat, Enz?
Se on tämä:
Koira pystyy rauhoittamaan itsensä ja aineenvaihduntansa.
Istua vaivatta tuntikausia.
Koira sopeuttaa elinrytmiään, mutta ihminen on sen armoilla.
Mikä on koiran tilanne?
Zoë on pyytänyt isovanhemmiltaan saada nähdä koiran.
Tietysti hän saa nähdä Enzon.
Sano vaikka, että se on ollut Miken luona.
Hän voi tuoda Enzon viikonloppuna.
Hoidan sen.
Kiitos, Mark.
Sihteerini mukaan lähetimme sinulle laskun.
-Maksoin sen. -Maksoit edellisen laskun.
Et voi poistua osavaltiosta, joten et voi ajaa kilpaa.
Mutta minulla on työntekijöitä.
Tiedän, Mark. Hoidan rahat sinulle.
Oli vaikea ymmärtää, miten elämä oli muuttunut.
Tänne, Enz!
Pyyhi sen tassut, ennen kuin viet sisälle.
-Matot on juuri pesty. -Selvä.
Hei, pikku Enzo, kiva nähdä...
Kaipaan isiä, etkö sinäkin?
Ensi kertaa olin iloinen, etten pystynyt puhumaan.
En tiedä, mitä olisin sanonut.
Kun Zoë nukahti, vakoilin kaksosia.
Hän työnsi minut nurin.
Minulta murtui kylkiluu.
Näit, mitä tapahtui!
Kaikki on kuulemma kiinni siitä, -
että vahvistat kertomukseni.
Sinun täytyy todistaa.
Aloin saada synkkiä ajatuksia.
Muista, että teemme tämän tyttärentyttäremme vuoksi.
Muulla ei ole väliä.
Päätin käyttää koiruuksiani oikeuden toteuttamiseksi.
Mitä?
-Tykkäätkö pippurista? -Maxwell.
Tiesin, ettei pippuri sovi, mutta söin sen.
Eikö ole hyvää?
Olenhan vain typerä koira.
Kaikkien aikojen toiseksi pisin nousumarkkina.
Sijoittajien hermo pitää.
Odotin rauhassa, -
kun inha soppa muhi sisälläni.
Tule.
Mennään ulos.
Tule, kiireesti nyt!
Nyt mennään, vipinää.
Voi ei. Ei!
Ei, ei, ei, ei!
Trish! Tule tänne!
Koira teki kurakakat matolle!
Missä ämpäri on?
Hyvä luoja.
Ala tulla tänne!
Vipinää itsellesi, herra.
Katse on jo seuraavassa mutkassa.
Hetkinen.
Eikö heidän pitänyt pitää se iltaan asti?
Enzo ei kuulemma osannut olla ihmisiksi.
Tämä loppuu ihan kohta.
En ollut nähnyt kilparataa vuosiin.
En tajunnutkaan, miten kaipasin sitä.
Vanha unelmani kilpurilla ajamisesta heräsi taas.
Harjoitus on ohi, rata tyhjäksi!
Oppilaat pääkatsomoon. Vielä ei saa lähteä.
Denny, olisiko hetki?
Suo anteeksi.
Luca!
-Hauska nähdä. -Samoin.
Luca Pantoni Ferrarilta. Tuli käymään Italiasta.
-Denny Swift. -Mukava tavata.
Onko tuo se uusi malli?
-Suoraan tehtaalta. -Vielä upeampi luonnossa.
Näin, kun ajoit Daytonassa.
Se oli kova kisa.
Luca pyysi, että esittelisit rataa.
Passaa.
Kuka tuo on?
Ferrarin kuljettajaohjelman pomo.
Yksi kierros menee totutteluun, -
mutta seuraava mennään lentäen.
Tule perässä.
-Tule, Enz. -Tulkaa tänne ylös.
Nyt saatte mestariopetusta.
Jos joku teistä ajaa noin, -
diskaan teidät saman tien.
Denny on ammattilainen.
Miten meni?
Uskomatonta.
Ansaitset sen.
-Esitys on ohi! -Mitä tuumasit?
-Nähdään huomenna! -Olet Ferrari-fani. Eikö ole nätti?
Haluaisin tarjota työtä.
Toimin tehtaan päämajassa Maranellossa.
Siellä on upea rata.
Pääset testikuljettajaksi.
Kiitos, herra Pantoni, mutta -
on asioita, jotka estävät nyt minua poistumasta maasta.
Don kertoi ongelmistasi.
Mutta jos tilanteesi muuttuu, -
kortissa on numeroni.
Oli ilo tutustua.
Kiitos.
Tule.
Hän on kysellyt sinusta.
Kun kerroin Even kohtalosta, hän halusi palkata sinut.
Hän kunnioittaa sitä, miten puolustat tytärtäsi.
Mitä jos en voita?
Ei ole häpeä hävitä kisaa.
On häpeä olla ajamatta, koska pelkää häviävänsä.
Hae oppilaasi ja palaa radalle.
Sinne sinä kuulut.
Tule.
90 päivää tuntui minustakin ikuisuudelta.
Mutta lopulta päivä 90 koitti.
-Hei! -Isi!
Hei.
Enzo!
-Palaan kuudelta. -Selvä.
-Pärjäile. -Kiitti.
-Oli ikävä. -Samoin.
Tein sinulle erikoisillallisen.
Isi?
Palaatko pian Eurooppaan?
-En vielä, muru. -Hyvä.
Mutta sinun pitää asua isovanhempien luona -
vielä vähän aikaa.
Tahdon tulla kotiin.
Tiedän. Ja haluan sitä yli kaiken, -
mutta lakimiesten pitää päättää, missä sinun on paras asua.
Niin käy, kun jonkun äiti kuolee.
Sano niille, että tahdon asua kotona sinun ja Enzon kanssa.
Selvä.
Minä sanon.
-Hei, isi. -Hei, kulta.
Saatte nyt tavata joka toinen viikonloppu.
-Käsittelyn jälkeen... -Kaikki tai ei mitään.
Kuule, Denny, -
et halua kuulla tätä nyt, -
mutta syyttäjä painotti tätä.
Kaikki syytteet raukeavat heti, -
jos luovut Zoën huoltajuudesta.
Velvollisuuteni on informoida, että voimme tinkiä tällä.
Vierailuoikeudet, edut.
Niitä on paljon vaikeampi saada, -
jos sinut tuomitaan ja menetät huoltajuutesi.
Vai tinkiä.
Voitto ei ole mahdoton.
Voimme voittaa.
Mutta voimme myös hävitä rumasti.
Ei ole varaa.
Kuka vain voi hävitä. Sinun pitäisi tietää se.
Kuule, -
harkitse asiaa.
Tiesin, mitä Denny ajatteli.
Jos hän voisi puristaa rattia, kädet eivät tärisisi.
"Sinä ja minä, Enzo."
Niin hän aina sanoi yöllisillä lenkeillämme.
Tule, Enz! Mennään.
Mutta ei sinä yönä.
Olimme yhdessä, mutta yksin.
Aloin punoa suunnitelmaa.
Hakisimme Zoën koulusta ilmoittamatta -
ja painuisimme Montrealiin, missä ajetaan GP joka kesä.
Enz?
Enz, pysy siinä!
Enzo, ei!
Hyvä luoja!
-En nähnyt sitä! -Syy ei ole sinun.
Vaan minun. Typerä.
-Onko se kunnossa? -Hengittää.
-Olen niin typerä. -Nostetaan se autoon.
Auto menee sinne, minne katse. Miten saatoin unohtaa?
Ayrton Sennan ei ollut pakko kuolla Imolassa.
Mietin sitä matkalla sairaalaan.
Hän ajoi Tamburellon mutkassa seinään 300 km/h vauhdissa.
Hän olisi kuitenkin selviytynyt, jos pieni jousituksen osa -
ei olisi läpäissyt kypärää.
Eläinsairaala
Suoraan takahuoneeseen.
Mutta tiedän totuuden.
Senna kuoli, koska hänen kroppansa oli täyttänyt tehtävänsä.
Sielu oli oppinut sen, mitä piti.
Tiesin, että jos olin oppinut kaiken tarvittavan, -
minäkin kuolisin.
Mutta ilmeisesti minulla oli vielä töitä.
Sisäistä verenvuotoa.
Lisäksi munuaisvaurioita.
Se oli onnekas. Olisi voinut käydä paljon pahemmin.
Sanon suoraan. Vanhalle koiralle -
tällaiset vammat tietävät usein lopun alkua.
Röntgenkuvat, lääkitys ja yöpäivystystaksa tekevät 812 dollaria.
Kiitos.
Luottokorttinne ei kelpaa.
Tässä pankkikortti.
Ei katetta.
-Onko jokin vialla? -Talletin palkkasekkini tänään, -
joten se ei vielä näy tilillä.
Minulla on vähän käteistä.
300 dollaria.
Voin hoitaa loput heti aamulla.
Sopii. Sellaista sattuu.
Ota nyt 300 -
ja pyydä Susania ottamaan loput vastaan aamulla.
Itse asiassa -
saisinko pitää 20 dollaria?
Kiitos.
Mennäänkö kotiin?
Lääkitys piti minut hämärän rajamailla viikkoja, -
mikä oli oikeastaan helpotus.
Mitä vain mieluummin kuin ilme Dennyn kasvoilla.
En voi sanoa, onko päätös oikea vai ei.
Mutta tuen sinua siinä täysillä.
Minä myös.
Teet, mitä pitää. Zoë ymmärtää.
Tapaamiset järjestetään sovitusti.
Lisäksi kolme viikkoa kesällä, viikko jouluna ja kevätlomalla.
-Entä syytteet? -Raukeavat heti.
Meillä oli tinkimisvoimaa.
Kurkkuuni nousi paniikki.
-Tarvitsen kynän. -Näinkö yhä unta?
Kuka tuo huijari oli? Mitä hän oli tehnyt Dennylle?
Valitan. En löytänyt muuta.
Sitten se paljastui.
Se ei ollut Denny.
Vaan seepra.
Olisin voinut estää räyhähenkeä tuhoamasta Zoën leluja, -
mutta epäonnistuin.
Tämä piti estää. Mutta miten?
Enzo! Anna ne paperit!
Tule tänne!
-Minne se meni? -Ulos ikkunasta.
Enzo, tänne ne paperit!
Ei naurata, Tony. Enzo, laske ne! Ei!
On tämä aika hauskaa.
Asia tuli selväksi.
Soita heidän asianajajilleen.
Oikeudessa tavataan.
Olen samaa mieltä Enzon kanssa.
-Oletko varma? -Lupasin Evelle.
En luovuta.
Pakko hommata koira.
Denny pani kaiken peliin. Jos hän häviäisi, hän menettäisi Zoën.
Hän hengitti sinä aamuna oudosti.
Syvä sisäänhengitys, nopea uloshengitys.
Tunnistin sen äänen.
Noin hän hengitti juuri ennen kisaa.
Totuuden hetki, Enz.
Tony.
Kiitos, kun tulit.
Olisin tuonut sen, mutta heppu on voinut vähän huonosti.
-Voi raukkaa. -Enz, Tony tuli!
Mitä kamu? Miten menee?
-Onnea matkaan. -Kiitos.
Tahdotko katsoa telkkaria?
Koira ei pääse oikeuteen, -
joten piti kuvitella, mitä siellä tapahtui.
Keksin kohtauksia päässäni -
Dennyn kertomusten perusteella -
ja oman melodramaattisen mielikuvitukseni avulla.
-Vastustan! -Johtuisiko korkeasta iästäni, -
mutta mielikuvitukseni lähti helposti laukalle.
En todellakaan.
Kunnes...
Ettekö saattanutkin -
kiihdyttää vauhtia?
Vastustan. Avustaja vastaa itse.
Miten?!
-Joo. -Et muista tappaneesi...
Tulen heti.
Jotain on tapahtunut. Tuletko?
Mitä nyt, Den?
Pystyin päättelemään, mitä oli tapahtunut.
Luoja minua auttakoon.
Trish oli todistanut.
Kertokaa väitetystä päällekarkauksesta.
Se tapahtui, kuten mieheni kertoi.
Näitte siis Dennis Swiftin -
kaatavan vanhemman miehen maahan niin, -
että tältä murtui kylkiluu ja melkein ranne?
Kyllä.
Kiitos. Ei muuta kysyttävää.
Voitte poistua.
Pidetään nyt tauko, -
jotta voin perehtyä aineistoon.
En pysty.
Kuinka?
En pysty!
En pysty tähän. Luulin pystyväni, mutta...
En nähnyt mitään. Sanoin, mitä käskit minun sanoa.
Valitan, mutten pysty tähän enää.
Denny rakasti Eveä niin, ettei satuttaisi tämän isää.
Vastalause. Todistaja spekuloi.
Hän on teidän todistajanne.
Syytteistä luovuttiin.
Kaikki raukesivat.
Onnistuit. Se on ohi.
Hän teki sen.
Dennyn riski kannatti.
Jos kuljettaja rohkenee luoda omat olosuhteensa, -
silloin sade on vain sadetta.
Isi!
-Oli ikävä. -Samoin.
Zoë oli taas meidän.
Denny oli voittanut hänet takaisin jymyvoitolla.
Tässä Luca Pantoni, olit soittanut.
Luca, hei.
Kiitos, että soitit takaisin.
Halusin vain ilmoittaa, -
että matkan estänyt juttu on ratkennut.
Saatoin kuvitella hänet upean huvilan terassille.
Äänestä päätellen kävi hyvin.
Kyllä.
Ajattelin, että olisiko työtarjous -
-yhä voimassa? -Kyllä vain.
Tyttäreni, minä ja koiramme Enzo -
haluaisimme muuttaa Maranelloon.
Onko koirasi nimi Enzo?
Kisakuski sydämeltään.
Avustajani tekee tarvittavat järjestelyt.
Tervetuloa Ferrarille.
Puhutaan pian, Denny.
Ciao.
Mikä se on, Zoë?
Kivat juhlat, upeita lahjoja. Hieno kakku, Denny.
"Satumaista syntymäpäivää."
Mitä sait?
-Isi, katso! -Siistiä.
En...
Jos tahdot, että lähden...
-Mummi! -Hei, muru.
En ehkä olisi ollut yhtä armelias.
Mutta Dennyn piti ajatella Zoëta.
Joskus pitää vain pyrkiä olemaan "parempi mies".
Vaari!
Dennyä parempaa miestä ei ole.
Iso ysi.
No niin.
-Valmiina? -Valmiina...
...paikoillanne ...nyt!
-Hyvää syntymäpäivää. -Kiitos, isi.
-Kuka tahtoo kakkua? -Minä!
Voisiko mummi auttaa? Hae veitsi keittiöstä.
Välillä tuntuu, että elämäni on ollut yhtaikaa pitkä ja lyhyt.
Kuin olisin elänyt ikuisuuden.
Hei, Enz!
Mutta silti aikaa ei ole kulunut lainkaan.
Enzo?
Kuulen huolen hänen äänessään.
Mitä on tapahtunut?
Voi, Enz.
Haistan päivän tuoksut.
Öljyn, bensiinin ja grillatun kanan.
Pystytkö nousemaan ylös?
Näin kerran Mongoliasta kertovan tv-dokumentin.
No niin.
Siellä kun koira kuolee, -
se haudataan vuorelle, jottei kukaan kävele sen haudalla.
Olen tässä, kamu.
Isäntä kuiskaa koiran korvaan toivovansa, -
että koira palaa elämään ihmisenä.
Kaikki koirat eivät palaa ihmisinä. Vain ne, jotka ovat valmiita.
Nostetaan sinut.
Olen valmis.
Tiedän, ettei kuolema ole loppu.
Eve kertoi minulle. Ja uskon häntä.
Kun palaan tähän maailmaan, -
olen aikuinen suoraan kohdusta tullessani -
kaikella tällä valmistautumisella.
Voi toista.
Kuljen kanssaihmisteni parissa, nuolen huulia kätevällä kielelläni -
ja kättelen lujalla puristuksella.
Minun Enzoni.
Opetan ihmisille kaikki tietoni. Kaiken, mitä olen oppinut.
-Onko nyt hyvä olo? -Tosi hyvä, Denny.
Todellakin.
Olet aina ollut kanssani.
Olet aina ollut oma Enzoni.
Kun näin sinut, tiesin meidän kuuluvan yhteen.
Rakastan sinua, poika.
Mitä teet täällä?
Mennään radalle. Tahdon yllättää Enzon.
Kiitos kun järjestit tämän. Tämä ei vie kauan.
Ei hätää. Rata on sinun.
-Pidä hauskaa. -Kiitos, muru.
Eihän kiristä?
Oletko valmis?
Selvä.
Käynnistäkää moottorinne.
En ole ikinä tuntenut sellaista huumaa.
Onnistuit.
Jarrut ovat lämpimät, samoin renkaat. Ajetaanko nopea kierros?
Haluaisin jäädä tänne ikiajoiksi.
Heidän luokseen.
Nyt mennään vauhdilla. Sopiiko?
Näkisinpä, mikä heitä odottaa Maranellossa.
Dennystä tulee mahtava Ferrari-kuski.
Niin hyvä, että jonain päivänä hänet nostetaan -
kokeilemaan F1-kuskin paikkaa.
"Kokeillaan", hän sanoo. Haluaisin nähdä.
Enzo!
Aina ei saa kaikkea, mitä haluaa.
Huippukuskit eivät sitä paitsi murehdi menneitä tai tulevia.
Huippukuskit keskittyvät tähän hetkeen.
Olet ollut hyvä ystävä.
Erittäin hyvä ystävä.
Parhaat kaverit.
Tule tänne.
Palaamme pian kotiin.
Nyt tahdon vain yhden kierroksen.
Yhden vielä.
Haukun taas, jotta hän tietää.
Vauhtia, Denny. Vauhtia!
MUGELLO, ITALIA 8 VUOTTA MYÖHEMMIN
Isä!
Sinulle on vieraita.
Innokkaita faneja. Pidät heistä.
Sinä määräät.
Olemme suurimmat fanisi. Tyttärenne mukaan et pahastu.
En tietenkään.
Poikani puhuu sinusta aina.
Hän ajaa kartingia. On tosi hyvä.
Voisitko antaa nimikirjoituksen?
Tulemme huomenna katsomaan kisaa.
Enzo?
Nimeni on Enzo.
Hän tahtoo olla mestari. Kuin sinä.
Poikanne tuo mieleen vanhan ystävän.
Puhelinnumeroni Maranellossa.
Kun hän on valmis, soitelkaa.
Järjestän hänelle hyvää opetusta.
Hän puhuu sinusta aina.
Että olet kaikkien aikojen paras kuski.
Jopa parempi kuin Senna.
Hän on kisakuski sydämeltään.
Tule.
Tekstitys: Marko Hartama